Punerea deoparte a încă 1,2% din pământul lumii ca rezervații naturale ar preveni majoritatea extincțiilor prognozate de plante și animale și ar costa aproximativ 263 de miliarde de dolari, potrivit unui studiu publicat recent, transmite Reuters.
Lumea se grăbește să atingă obiectivul de a proteja 30% din suprafața planetei până în 2030 pentru a proteja fauna sălbatică care este decimată de schimbările climatice, poluare și distrugerea habitatului.
Factorii de decizie politică la nivel mondial se vor reuni în cadrul unui summit al Organizației Națiunilor Unite în Columbia, în octombrie, pentru a discuta planurile de atingere a acestui obiectiv.
Studiul publicat în revista Frontiers in Science a urmărit să identifice zonele cu cea mai mare valoare în speranța că acestea vor fi incluse în aceste planuri de protecție, a declarat Carlos Peres, coautor al studiului și expert în ecologie conservativă la Universitatea East Anglia din Regatul Unit, arată Reuters.
„Majoritatea țărilor nu au de fapt o strategie”, a spus Peres.
„Obiectivele 30 cu 30 sunt încă lipsite de o mulțime de detalii, deoarece nu se spune de fapt ce 30 la sută ar trebui să fie protejate”.
Protecțiile propuse de studiu ar acoperi o suprafață suplimentară de 1,6 milioane de km pătrați (633 000 mile pătrate) - o suprafață de aproximativ o cincime din dimensiunea Statelor Unite - în 16 825 de situri din întreaga lume care adăpostesc specii rare și amenințate.
Aceasta se adaugă celor aproape 16% din lume care beneficiază deja de un anumit nivel de protecție.
Studiul a estimat că factura de 263 de miliarde de dolari este cât ar costa achiziționarea noilor zone, dintre care multe includ proprietăți private, la valoarea actuală în următorii cinci ani.
„Timpul nu este de partea noastră, deoarece va deveni din ce în ce mai costisitor și mai dificil să rezervăm zone protejate suplimentare”, a declarat Peres.
Cumpărarea de terenuri, cea mai mare parte a costurilor pentru realizarea de zone protejate
Achiziția de terenuri reprezintă cea mai mare parte a costurilor de creare a zonelor protejate, iar studiul nu a luat în considerare costurile de întreținere pentru supravegherea rezervațiilor.
Aproximativ trei sferturi dintre situri sunt păduri tropicale, deoarece acestea sunt ecosistemele cu cea mai mare biodiversitate din lume. Filipine, Brazilia și Indonezia găzduiesc mai mult de jumătate din siturile de mare valoare.
Rusia este țara cu cea mai mare suprafață de mare valoare care necesită conservare, cu 138 436 km pătrați identificați în studiu, o suprafață de mărimea Greciei.
Mai multe țări africane se află, de asemenea, în fruntea listei, Madagascar având al patrulea cel mai mare număr de situri, în timp ce Republica Democrată Congo are cea mai mare suprafață vizată pentru conservare de pe continent.
Statele Unite sunt singura națiune dezvoltată din primele 30 de țări din analiză, cu 0,6% din situri sau o suprafață de două ori mai mare decât Delaware.
Cercetătorii au luat în considerare doar ecosistemele terestre și de apă dulce, dar nu și oceanele sau zonele marine protejate. Cercetătorii nu au inclus nevertebratele în studiu, deoarece distribuția geografică a insectelor și a altor astfel de animale nu este bine cartografiată.